Sydän...
Savusammakolle. - Kiitos.
Maksa Kyömynokalle. - Kiitos.
Kaakaolehdelle... korvat. - Kiitos.
Ja sinulle, Nuija...
kivekset.
Ei taas. - Minähän autan sinua.
Syö ne sitten itse! - En tarvitse niitä. Entä te?
Emme tietenkään! - Ehkä joskus!
Mitä oikein kuvittelet? - Ei, ei!
Mutta kuinka monta kertaa? - Minulla on kahdeksan siskoa ja veli.
Isä söi joka kerran tapiirin palleja.
Kerronko hänelle?
Valitan. Palleista ei ole apua.
Etkö ole koskaan syönyt niitä? - En tiedä, miltä ne maistuvat.
Eikö kukaan teistä?
Ei, mutta sinua on ollut hauska katsella.
Tämä oli sinun ideasi.
Auttakaa minua!
Rauhoittukaa!
Miksi annat heidän kohdella sinua näin?
Ole vahva. Missä on ylpeytesi?
Toimiihan sinulla kaikki?
En vain pysty tekemään lapsia.
Kerron sinulle jotain.
Mutta se on hyvin vahvaa lääkettä.
Mistä oikein puhut? - Soanzon lehdistä.
Soanzon lehdistä? - Etelän suurilta rämeiltä.
Näiden avulla sain kymmenen lastani.
Älä! Odota!
Sinun täytyy hieroa niillä... sitä.
Juuri ennen seuraavaa kertaa. Käytä niitä reippaasti.
En tiedä, kuinka kiittäisin sinua.
Jos tämä toimii, hän saattaa jättää minut rauhaan.
Vaimosi? - Ei, hänen äitinsä.
Se vanha haaska tahtoo lapsenlapsia.
Anna minulle lihaa.
Järsi tätä.
Puhdasta lihaa...
pallinlöyhkä.
Mitä tahdotte?
Olen Kova Taivas. Olen metsästänyt täällä koko aikuisikäni.
Isäni metsästi täällä kanssani, ja ennen minua.
Jaguaaritassu, poikani, metsästää täällä kanssani.
Hän metsästää täällä poikansa kanssa kun minua ei enää ole.
Saitteko hyvänkin saaliin? - Täällä on hyviä vesiä.
Metsä antaa meille paljon.
Pyydämme vain lupaa kulkea sen läpi.
Kulkekaa.
Kulkekaa turvallisesti.
Mennään.
Maamme tuhottiin.
Aloitamme kaiken alusta.
Maanne tuhottiin?
Niin.
Aloitamme alusta.
Pysähdy. Poikani!
Älä mene.
Palataan kylään.
Älkää puhuko siitä, mitä metsässä näitte.
Olet huolestunut.
Niin olen.
Mitä näit niissä ihmisissä?
En ymmärrä.
Pelkoa.
Syvää, jäytävää pelkoa.
Se on myrkyttänyt heidät.
Huomasitko?
Pelko on sairaus.
Se ryömii joka sieluun joka päästää sen sisälleen.
Se on jo järkyttänyt rauhaasi.
En kasvattanut sinua elämään pelossa.
Pyyhi se sydämestäsi. Älä tuo sitä kyläämme.
Tapaamme aamulla kylänvanhimmat -
isiemme pyhällä kukkulalla.
Pyydämme heidän henkiään opastamaan meitä.
Siinä hän on. Mokomakin köntys!
Hyödytön mies. Ei pysty siihen.
Sinä juuri!
Pitkä ja roteva! Olet huiputtanut meitä!
Sisälle siitä!
Kirottu mies! Sisälle siitä! - Lopeta, vanhus.
Vauhtia!
Se ei onnistu sinulta!
Mille te oikein nauratte?
Anna minulle lapsenlapsi tai vaihdan sinut toiseen.
Äiti, nyt riittää.
Äläkä tule ulos, ennen kuin olet tehnyt lapsen.
Kaksi olisi tuplasti parempi! - Mitä?
Kaksoset, typerys.
Äiti.
Hän ei kykene siihen kun sinä istut siinä.
Ruvetkaa vain hommiin.
Mutta...
Hän lähti.
Mitä me syömme illan juhlissa?
Minulla on tapiiria, mutta löysin myös tämän pojan.
Poikaa. Paahdettuna! - Tapiiri tuoksuu paremmalta.
Ei, isä! Minä tässä!
Ripustan pojan tähän mureutumaan.
Odota. Sehän on Vikkelät Kilpikonnat, esikoisemme.
Niin olen! Esikoisenne!
Siinä tapauksessa halaan esikoistamme -
ja kuopustani.
Tapiiria siis!
Vielä tulee päivä, vanhus!
Päivä, jona et enää pysty juoksemaan!
Ja ihminen istui yksin.
Syvän surun syövereissä.
Kaikki eläimet tulivat ja sanoivat:
"Emme tahdo nähdä sinua noin surullisena."
"Pyydä meiltä mitä haluat, niin saat sen."
Ihminen sanoi: "Tahdon nähdä tarkasti."
Korppikotka sanoi: "Saat minun silmäni."
Ihminen sanoi: "Tahdon olla vahva."
Jaguaari sanoi:
"Saat minun voimani."
Sitten ihminen sanoi: "Tahdon tietää maan salaisuudet."
Käärme sanoi: "Minä näytän ne sinulle."
Ja niin käytiin läpi kaikki eläimet.
Kun ihmisellä oli kaikki lahjat, jotka eläimillä oli antaa, hän lähti.
Silloin pöllö sanoi muille eläimille:
"Nyt ihminen tietää paljon ja voi tehdä monia asioita."
"Yhtäkkiä tunnen pelkoa."
Kauris sanoi: "lhmisellä on kaikki, mitä hän tarvitsee."
"Nyt hän ei enää ole surullinen."
Mutta pöllö vastasi: "Ei."
"Näin ihmisessä kuilun -
syvän kuin nälkä, hän ei voi sitä täyttää."
"Se tekee hänet surulliseksi ja saa hänet kaipaamaan."
"Hän ottaa ja ottaa -
kunnes maailma kerran sanoo:
Minua ei enää ole eikä minulla ole enää mitään annettavaa."
Tule luokseni.
Tule tänne luokseni.
Poikani tanssii.
Poikasi on onnellinen.
Mitä tahdot?
Pakene!
Kun nyt kerran olet jalkeilla, voisitko tappaa sen koiran?
Koira.
Nouse ylös! Heti!
Juoskaa metsään! Älkää katsoko taaksenne!
Ei! Minua pelottaa!
Katso silmiini. Ole vahva.
Minua pelottaa!
Ole vahva.
Sido tämä!
Isä!
Minun täytyy auttaa muita.
Ei, älä jätä meitä!
Palaan takaisin, lupaan sen!
Älä mene! - Lupaan tulla takaisin.
Älä mene! - Isä, älä mene.
Oikein mukava.
Seis!
Sitokaa hänet!
Tahdon hänet elävänä.
Olen pahoillani, isä.
Riittää!
Nostakaa hänet jaloilleen.
Pois tieltä.
Poikani.
Älä pelkää.
"Läheltä Piti."
Se on nimesi.
"Läheltä Piti."
Elämämme on ohi.
Elämämme on ohi...
Hävetkää!
Pelkurit!
Äiti...
Liikkeelle!
Äiti...
He palasivat.
Ylös siitä!
Kiviliuske, unohdit väistää.
Älä liiku.
Liikkumatta!
Näetkö mitään?
Näen. - Palaa vankiesi luo.
Tulkaa mukaan.
Ylös siitä.
Anna olla, Läheltä Piti.
Käskin sinun nousta.
Ylös, ylös...
Sillä lailla.
Mennään!
Tämä mies on hyvä ystäväsi.
Älä pelkää.
Minä pidän heistä huolta.
He kuuluvat nyt minulle.
Lempeä lxchel, hellä armon äiti.
Pidä heistä huolta -
sitä sinulta pyydän.
Vielä yksi.
Oletko valmis?
Älä päästä!
Odota!
Katsotaan, mitä tapahtuu.
Sillä lailla!
Äkkiä nyt!
Vedä! Ole vahva!
Sinä onnistuit!
Hyvin tehty!
Kulkeeko henki? Hyvä.
Odottakaa tässä.
Mitä vangilleni tapahtui?
Turhaa painolastia.
Vei melkein muut mukanaan.
Annoin mennä.
Annoit mennä?
Teemmekö nyt mitä sinä tahdot?
Kokeillaanpa sitä.
Älä anna kenenkään muun mennä.
Liikkeelle.
Jaloillesi, Läheltä Piti.
Emme halua menettää sinua ihan vielä.
Jaloillesi siitä, poika.
Poikani, osoitit tänään olevasi mies.
Voit nyt seistä joukossamme.
Kiitos, isäni.
Ota tämä.
Se on nyt sinun.
Se on riistänyt monta henkeä.
Lepää hieman.
Lepäävät veljet -
isät, äidit, vaimot.
Tunsitte aamun kylmyyden.
Nyt ette voi tuntea yön kylmyyttä.
Hän lakkasi kirkumasta.
Liian kauan ennen heidän paluutaan.
Näimme, kuinka hän kamppaili.
Mutta entä viime hetkellä?
Jos hän salli heidän...
Uhripaikan jumalatar ei armahda heikkoja.
Hänen sielunsa odottaa sinun sieluasi elämänpuun katveessa.
Minun täytyy saada tietää.
Jätän tämän maailman ennen päivän päättymistä.
Vien mukanani mahdollisimman monta näistä koiransikiöistä.
Ja syleilen ilolla helvetin kärsimyksiä -
jollen löydä Taivaankukkaani.
Sade, pysy poissa.
Minä kuljen täällä!
Pysykää loitolla, hänessä on rutto!
Mene kauemmas!
Sinä pelkäät minua.
Niin sinun pitääkin.
Kaikkien teidän pahojen.
Haluaisitko tietää, kuinka kuolet?
Pyhä hetki koittaa pian.
Varokaa päivän pimeyttä.
Varokaa miestä, joka tuo jaguaarin.
Kavahtakaa häntä, joka mudasta ja maasta uudeksi syntyy.
Sillä se, jonka luokse hän teidät vie, pyyhkäisee pois taivaan -
ja maan.
Pyyhkäisee teidät pois.
Ja tuhoaa maailmamme.
Hän on jo täällä.
Päivästä tulee yö -
ja ihmisjaguaari johtaa teidät tuhoonne!
Minne he meitä vievät?
Kerromme tarinoita paikasta, joka on rakennettu kivestä.
Mitä siellä tapahtuu?
En tiedä -
mutta maa vuotaa verta.
Olemme lähellä.
Pelastus!
Hänellä on naurutauti.
Hän pitää sinusta!
Auttakaa minua!
Pelasta minut!
Kuole kuin mies.
Tervetuloa takaisin.
Oliko teillä jahtionnea? - Kysy pojaltani.
Kuinka monta vankia? - Sovi kaupoista poikani kanssa.
Reiluun hintaan.
Voit luottaa minuun, kuten aina. - Hyvä.
Paljonko tarjoatte?
Kuka ostaa tämän naisen?
Liian vanha! - Hän voi olla hyödyksi.
Hän voi laittaa ruokaa, siivota... - Hyödytön vanha nainen!
Ei kauppoja.
Voit mennä. Mene, mene!
Elämme suurten koettelemusten aikaa.
Maa janoaa vettä.
Vitsaudet tuhoavat viljaamme.
Taudit riivaavat meitä.
Sanotaan, että meistä on tullut heikkoja.
Että olemme valuneet tyhjiin.
Että me mätänemme.
Auringon mahtava kansa!
Minä sanon teille...
Me olemme vahvoja!
Olemme valittu kansa!
Ajan valtiaita!
Lähimpänä jumalia.
Mahtava Kukulkan!
Raivosi voisi polttaa maan poroksi.
Anna tämän uhrin lepyttää sinut, anna sen ylistää kunniaasi -
jotta kansamme kukoistaisi.
Valmistaudumme paluutasi varten.
Soturi, peloton ja aulis!
Verelläsi uudistamme maailman ajasta aikaan.
Sinun olkoon kiitos.
Jumalan sydän!
Palaa luokseni.
Veli...
Matkaa hyvin.
Ei.
En voi lähteä.
En nyt...
Auringon kansa, älkää peljätkö.
Iloitkaa!
Kukulkan on juonut verta kylläkseen.
Olemme sammuttaneet hänen janonsa.
Suuri jumala!
Näytä, että olet meihin mielistynyt.
Salli valosi palata luoksemme.
Entä nämä vangit?
Hoida ne päiviltä.
Tarvitsen lopettajan.
Sinä.
Päästäkää vapaiksi.
Katsele sinä vain.
Olen valmis!
Viidakkonne on maissipellon takana.
Juoskaa sinne.
Olette vapaita...
juoskaa siis.
Käskin -
juosta!
Juoskaa!
Ei hullummin.
Sinun vuorosi.
Juokse.
Juokse!
Nuku.
Nuku, poikani.
Tuskasi haihtuvat pois.
Nuku.
Hän ei ole tullut tätä tietä.
Hän on kiivennyt puihin.
Levittäytykää. Tarkkailkaa puita.
Hiljaa!
Hän tulee suoraan meitä kohti.
Tuolla!
Hän olisi antanut sen minulle.
Huono enne.
Mahtava Ek Chuah, rukoilemme sinua.
Anna meille anteeksi rikkeemme poikaasi jaguaaria kohtaan.
Enne on huono.
Ryhdistäydy, Neljä Juoppoa. Näin tyttö ennusti.
Ja nyt kohtaamme vakavamman pelon.
Näin päivän muuttuvan yöksi.
Ja näin miehen juoksevan jaguaarin kanssa.
Emme saa antaa hänen paeta.
Riittää!
Sanat eivät merkitse mitään.
Hän juoksee, koska pelkää.
Kun saan hänet kiinni, nyljen hänet -
ja hän saa nähdä nahkansa ylläni.
Me lähdemme nyt!
Pysy kauempana!
Tulkaa!
Enne oli huono.
Hän on vainaa.
Auttakaa...
Roikkunaava.
Auta häntä kuolemaan.
Avaa suonesi, se käy nopeammin.
Matkaa hyvin.
Se ennustuksistasi.
Tämä ei ole vielä ohi!
Minä olen Jaguaaritassu!
Kovan Taivaan poika!
Isäni metsästi täällä ennen minua!
Nimeni on Jaguaaritassu!
Olen metsästäjä!
Tämä on minun metsäni!
Ja poikani metsästävät täällä omien poikiensa kera -
minun jo mentyäni.
Tulkaa vain!
Me menemme putouksesta.
Ei, kavutaan alas toiselle puolelle.
Emme saa päästää häntä pakoon.
Me hyppäämme kaikki.
Minä olen Jaguaaritassu.
Tämä on minun metsäni.
Enkä minä pelkää.
Mene sinä. Minä odotan täällä.
Äiti!
Läheltä Piti...
Lepäävät isät, lennättäkää minulle voimanne.
Mene tähän.
Isä! - Nopeasti! Pidä kiirettä!
Mitä nuo ovat?
Ne tuovat ihmisiä.
Pitäisikö meidän mennä heidän luokseen?
Mennään metsään.
Aloitamme alusta.
Tule, Vikkelät Kilpikonnat.